РЕФОРМУВАННЯ СИСТЕМИ ІНСТИТУЦІЙНОГО ДОГЛЯДУ ТА ВИХОВАННЯ ДІТЕЙ
Дата: 20.10.2021 14:38
Кількість переглядів: 1673
У 1991 році Україна ратифікувала Конвенцію ООН про права дитини та визнала, що сім’я є найкращим середовищем для виховання дитини, її розвитку та становлення особистості. Серед основних засад державної політики щодо соціального захисту дітей визначено створення умов для реалізації права кожної дитини на виховання в сім’ї, забезпечення пріоритету сімейних форм влаштування дитини. Так як, для всебічного та гармонійного розвитку дитини потрібна сім’я, у якій формуються позитивні емоційні стосунки, забезпечуються догляд та виховання відповідно до віку, індивідуальних потреб і можливостей дитини, вибудовуються її світогляд та моральні орієнтири, формуються уміння та навички, необхідні для успішної соціалізації.
Держава вживає заходів для популяризації важливості виховання та розвитку дитини, ролі територіальної громади у забезпеченні найкращих інтересів дитини, неприпустимості розлучення дитини з батьками через особливості її розвитку, негативних наслідків інституційного догляду та виховання для дитини і суспільства в цілому.
Разом з тим не кожна дитина в Україні має можливість зростати в сприятливому сімейному оточенні. Бідність родин, складні життєві обставини, небажання батьків дітей самостійно здійснювати догляд та виховання своїх дітей зумовлюють дитячу бездоглядність, призводять до соціального сирітства.
В Україні функціонує система інституційного догляду та виховання дітей, якою передбачено заклади різних типів, форм власності та підпорядкування, зокрема загальноосвітні школи-інтернати; інтернати; навчально-реабілітаційні центри; будинки дитини; дитячі будинки; дитячі будинки-інтернати; навчально-виховні комплекси, у складі яких є групи, класи, відділення цілодобового перебування дітей; інші заклади цілодобового та довготривалого (понад три місяці) перебування дітей, у яких одночасно проживає більше ніж 15 дітей (далі — заклади інституційного догляду та виховання дітей).
Станом на 1 вересня 2016 р. в Україні функціонував 751 заклад інституційного догляду та виховання дітей, з яких 39 закладів належать до сфери управління МОЗ, 132 (будинки-інтернати, центри соціально-психологічної реабілітації дітей, притулки для дітей) — до сфери управління Мінсоцполітики, 580 — до сфери управління МОН. Крім того, в Україні функціонують заклади інституційного догляду та виховання дітей, утворені громадськими об’єднаннями, благодійними фондами, релігійними організаціями.
З метою забезпечення реалізації права дітей на виховання в сімейному оточенні розпорядженням Кабінету Міністрів України від 09 серпня 2017 року № 526-р схвалено Національну стратегію реформування системи інтитуційного догляду та виховання дітей на 2017-2026 роки.
У ході виконання вказаної вище стратегії Присиваською територіальною громадою досягнуто наступних результатів;
- збільшення щороку (починаючи з 2018 року) кількості дітей, охоплених інклюзивним навчанням, на 30 відсотків загальної кількості дітей з особливими освітніми потребами. Станом на 30 вересня 2021 року 4 дитини з інвалідністю навчаються в інклюзивних класах за місцем проживання;
- за рахунок субвенції з державного бюджету на придбання житла для дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування, осіб з їх числа, забезпечено виплату грошової компенсації на придбання житла 3 особам з числа дітей-сиріт, дітей, позбавлених батьківського піклування;
- 100 % дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування, які перебувають на первинному обліку служби у справах дітей Присиваської сільської ради виховуються в сімейному оточенні ( 7 дітей перебувають під опікою, піклуванням, 5 в прийомній сім'ї, 2 дитини в дитячому будинку сімейного типу);
- зменшення кількості дітей, які виховуються в системі альтернативного догляду за заявою батьків до 0,5 відсотка загальної кількості дитячого населення Присиваської сільської ради.
Статтю підготувала начальник служби у справах дітей
Юлія СУРДУЛ
« повернутися